Dame i gospodo, uskoro slijećemo u Los Angeles.
Zvuk koji ste upravo čuli je zvuk opreme za slijetanje.
Vrijeme u Los Angelesu je vedro, a temperatura je 22 stupnja.
Očekujemo da naš let od 4 sata i 18 minuta dovršimo na vrijeme.
Uživali smo u vašem društvu i nadamo se da ćete ponovno letjeti s nama.
Što nije u redu?
Svi gosti su dolje. Čekaju kako bi te vidjeli, Ben.
Tata, možeš li im reći da želim malo biti sam?
Ali to su sve naši dobri prijatelji.
Većina njih te zna otkako si se rodio.
Što je bilo, Ben?
Samo sam...
Zabrinut?
Pa...
Zbog čega?
Zbog moje budućnosti, vjerojatno.
A zbog čega?
Ne znam.
Želim da bude...
Da bude...?
Drugačija.
Je li sve u redu? - Da, evo silazimo.
Carlsonovi su tu! - Stvarno? Pa, hajdemo!
Došli su čak iz Tarzane!
Hajdemo! Divno je imati toliko pravih prijatelja.
A stiže i nagrađeni školarac! - Vrlo smo ponosni na tebe!
Hvala, gospođo Carlson. - Je li to vani novi auto?
Benov poklon za diplomu. Sad ti neće biti teško pronaći curice!
Mislim da je Ben prerastao curice, zar ne Ben? - Da, gospođo.
Ispričajte me za trenutak, da pogledam auto.
Bob mu je kupio Alfa Romeo.
Evo naše atletske zvijezde. Kako si? - Dobro, gospodine Loomis.
Želim piće i želim čuti o toj Hoopermanovoj nagradi koju si osvojio.
Helpinghamovoj nagradi. - Da. Sačekaj ovdje!
Ben, svi smo tako ponosni na tebe! - Ponosni! Ponosni! Ponosni!
Što sad planiraš raditi? - Otići ću gore. - A ubuduće?
U životu? - To je teško reći.
Ben! - Ispričajte me! G. McQuire.
Pođi sa mnom, želim razgovarati s tobom. Ispričaj nas, Johne. - Naravno.
Želim ti reći samo jedno.
Da, gospodine. - Slušaš li ti mene? - Da.
Plastika!
Na što vi točno mislite? U tome je odlična perspektiva. Razmisli.
Razmisli o tome, hoćeš li? - Hoću.
Dosta o tome. Dogovorili smo se.
Evo ga! Evo Bena!
Ispričajte me na trenutak.
Slušajte svi, želim da svi ušutite!
Ovo je Benov godišnjak. Pročitat ću vam neke divne stvari o njemu.
Tišina, molim. "Kapetan cross-country tima,
Predsjednik debatnog kluba, urednik školskih novina na trećoj godini..."
Izgleda da ovo nije kupaonica. - Kupaonica je niz hodnik.
Kako si, Benjamine? - Dobro, hvala, gospođo Robinson.
Kupaonica je na kraju hodnika.
Vrlo ti je lijepa soba. - Slušajte, gospođo Robinson,
ne želim biti grub, ali... - Imaš li tu pepeljaru?
Ne. Zaboravila sam. Atletske zvijezde ne puše.
Je li djevojka u pitanju?
Djevojka?
To što te muči.
Ne, samo sam uznemiren. - Uopće? - Da.
Pa...
Čestitam. - Hvala.
Želim te nešto pitati. Hoćeš li me odvesti kući?
Moj muž je uzeo auto. Hoćeš li me odvesti kući?
Evo... uzmite. Znate li kako se vozi strani auto?
Ne znate? - Ne.
Idemo.
Hvala ti. - Da.
Hoćeš li ući, molim te? - Što?
Samo dok ne upalim svjetlo. - Zašto? - Ne osjećam se sigurno u mraku.
Molim te, idi ispred mene do trijema. Čudno se osjećam u mračnoj kući.
Ali unutra ima svjetla. - Molim te.
Što piješ? Konjak?
Slušajte, gospođo Robinson, dovezao sam vas kući.
Drago mi je zbog toga, ali mnogo toga mi je na pameti. Razumijete li?
Što piješ?
Ne želim ostati sama kod kuće. - Zašto?
Ostani dok se moj muž ne vrati.
Kad se vraća? - Ne znam.
Piće? - Ne.
Bojite li se uvijek ovoliko biti sami? - Da.
Zar ne možete zaključati vrata?
Ja sam vrlo neurotična.
Mogu li te nešto pitati? Što misliš o meni?
Kako to mislite? - Poznaješ me cijeli život. Imaš neko mišljenje.
Oduvijek sam mislio da ste dobra osoba.
Znaš li da sam alkoholičarka?
Što?
Jesi li znao?
Mislim da bih trebao krenuti.
Sjedi. Gospođo Robinson, ovaj razgovor je postao vrlo čudan.
G. Robinson će doći svaki tren. - Neće, moj muž dolazi kući kasno.
Neće ga biti još nekoliko sati.
O, Bože!
Molim? - O, ne, gospođo Robinson! Ne!
Što nije u redu? - Ne očekujete valjda...?
Što?
Da učinim takvo nešto? - Kako? - A što vi mislite?
Ne znam. - Zaboga, gospođo Robinson, slušajte.
Doveli ste me u svoju kuću. Dali ste mi piće, pustili glazbu,
pričate mi o vašim privatnim stvarima i kažete da vam muž kasno dolazi. - Pa?
Gospođo Robinson, vi me pokušavate zavesti!
Zar ne?
Nije mi to palo na pamet. Vrlo sam počašćena.
Gospođo Robinson, molim vas, oprostite.
U redu je. - Nije u redu. To je strašno. - Sjedi.
Molim vas, oprostite. Vrlo sam zbunjen. - U redu je. Dovrši piće.
Smučilo mi se to što sam upravo rekao. - Zaboravi na to.
Što nije u redu sa mnom? - Jesi li vidio Elainein portret?
Njen portret? - Da. - Ne.
Napravili smo ga prošlog Božića. - Hoćeš ga vidjeti? - Vrlo.
Ovdje je, u Elaineinoj sobi.
Elaine je uistinu vrlo privlačna djevojka.
Ne sjećam se da je imala smeđe oči. - Dođi ovamo.
Tamo?
Naravno.
Hoćeš li mi otkopčati haljinu? - Radije ne bih.
I dalje misliš da te zavodim? - Ne, ali se čudno osjećam.
Znaš me odavno. - Hajde, ne mogu dohvatiti.
Hvala ti.
Čega se bojiš? - Ne bojim se. - Zašto se stalno izmičeš?
Zato što idete u krevet. - Ne bih trebao biti ovdje.
Zar nikad nisi vidio nekoga u donjem rublju? - Jesam, ali...
Što ako naiđe g. Robinson? - Pa, što? - Izgledalo bi čudno.
Zar ne misliš da nam vjeruje? - Ali, mogao bi svašta pomisliti!
Kako bi itko mogao pomisliti da ti i ja... - Ali, mislili bi! Zar vam nije jasno?
Ja te ne pokušavam zavesti! - Znam, ali molim vas, gospođo Robinson!
Hoćeš li da te zavedem? - Što?
Pokušavaš li mi to reći? - Sad odlazim.
Nadam se da ćete zaboraviti ovo. - Idem sada kući.
Možeš li mi donijeti torbicu? - Moram ići.
Ne želim ponovno oblačiti ovo. - Gdje je?
Na stolu u hodniku.
U kupaonici sam. - Evo torbice. - Možeš li je donijeti gore?
Dodat ću vam. - Dođite do ograde.
Dosta mi je ovih sumnji! Ako mi ne želiš to učiniti, onda...
Stavit ću je na gornju stubu. - Zaboga, donesi mi torbicu!
Ostavit ću je pored vrata. - Hoćeš li mi je donijeti? - Radije ne bih.
Dobro, stavi je u Elaineinu sobu, gdje smo bili. - U redu.
O, Bože!
Pustite me vani! - Ne budi nervozan.
Sklonite se s vrata! Prvo, hoću da znaš da me možeš imati.
Ako ne budemo spavali sad, možeš doći kad god poželiš.
Razumiješ? - Pustite me vani!
Jesi li me razumio? Ti si mi vrlo privlačan i kad god...
Evo ga!
Je li to Benov auto vani? - Da, gospodine!
Dovezao sam gospođu Robinson kući. - Zamolila me je i ja sam je dovezao.
Hvala ti.
Ona je gore. Zamolila me je da sačekam ovdje dolje dok vi ne dođete.
Čuvaš tvrđavu? - Da, gospodine!
Čestitam! - Hvala.
Izgleda da ti treba dopuniti čašu? - A, ne. Moram ići.
Je li sve u redu? - Izgledaš uznemiren.
Ma ne, samo sam zabrinut za svoju budućnost. Malo brinem.
Da popijemo nešto zajedno? Viski? - Konjak.
Koliko imaš godina?
20. - Punim 21 idućeg tjedna.
To su sjajne godine! - Hvala.
Hvala, gospodine.
Volio bih da ja mogu opet imati toliko. Jer, Ben... - Gospodine?
Nikad više nećeš biti tako mlad. - Znam.
Mogu li ti nešto reći? - Što?
Koliko dugo se ti i ja znamo?
Koliko dugo smo tvoj otac i ja partneri? - Prilično dugo.
Gledao sam te kako rasteš, Ben. - Jeste, gospodine.
Čini mi se kao si mi rođeni sin. - Hvala vam.
Zato se nadam da nemaš ništa protiv prijateljskog savjeta.
Volio bih čuti.
Mislim...
da bi trebao malo usporiti.
Prihvati stvari onakve kakve su.
Provodi se s djevojkama. - Nemoj ustajati.
Baš sam pričao... Ben. - Benu
da se malo provodi. - Misliš da je to dobar savjet?
Da. - Moram krenuti.
Imaj nekoliko avantura ovog ljeta.
Kladim se da si pravi zavodnik? - Ma ne.
Što? Izgledaš kao momak koji se mora braniti od djevojaka.
Zar ne izgleda tako? - Da, izgleda.
Slušaj, Elaine dolazi s Berkeleya u subotu. - Da?
Zašto je ne nazoveš? - Hoću.
Hvala na vožnji. - Vidimo se uskoro, nadam se.
Pažnja, molim. Glavni događaj dana.
Hej, ovamo, da ti!
Pažnja, molim.
Spreman, glavna atrakcijo? - Možemo li porazgovarati?
Slušajte, treba mi aplauz kako bih izveo ovog dečka, u redu? Ne!
Pokušat ću se ispraviti. - Kako bih izveo ovog momka, jer...
...danas, on puni 21 godinu.
Idemo!
Polako, imam još nešto za reći. - Ti uvijek imaš nešto za reći!
Tko mi kaže!
Tata, možemo li popričati? - Ne mogu ih još dugo zadržavati.
Želio bih razgovarati. - Ovaj dječak, oprostite...
Ovaj mladić će nastaviti školovanje kao dobitnik Helpinghamove nagrade.
Ali prije toga, prije toga...
Iznevjerio si ih Ben. Stvarno si ih iznevjerio! - Tata, slušaj...
Imaš 10 sekundi!
Demonstrirat će nam ono što je po mom mišljenju...
...vrlo uzbudljiv rođendanski poklon. - Bolje bi bilo da radi ili sam
ostao kratak za 200 zelembaća. - U redu, a sad pozdravite Benjamina
Braddocka!
Naprijed, Benji!
Da čujemo! - Tako je!
A sad, narode, ovaj izuzetni mladić
će izvesti neke spektakularne i zadivljujuće stvari...
...u vodi dubokoj preko 2 metra.
Halo?
Ne znam kako ovo reći? - Benjamine?
Razmišljao sam o onome nakon zabave... - Gdje si?
Pitao sam se mogu li vas počastiti pićem? - Gdje si?
U hotelu "Taft". Jesi li uzeo sobu? - Ne.
Znam da je prilično kasno... - Daj mi jedan sat. - Što?
Dolazim za sat vremena.
Mogu li vam pomoći?
Što? Ne, ja samo...
Ovdje ste zbog događaja, gospodine?
Što?
Singlemanova zabava?
Da, Singlemanova zabava. - U glavnoj dvorani. - Hvala.
Vi mora da ste jedan od pjesnika? - Ne, ja...
Ovo je moja sestra, gospođica DeWitte. - Kako ste?
Ovo je moj muž, g. Singleman. - I Jeffrey, naravno.
Nisam čuo vaše ime, gospodine. - Benjamin Braddock, gospodine.
Da, ali... - Ja ću vam pronaći stol!
Nije Braniff? - Imamo Braniffa.
Tražim jednog prijatelja. - Ne razumijem.
Nisam s vašim društvom, žao mi je. - Ne shvaćam.
Drago mi je što smo se upoznali, g. Braniff.
Zdravo Benjamine. - O, zdravo.
Mogu li sjesti? - Naravno. - Hvala ti.
Kako si? - Dobro, hvala na pitanju.
Mogu li nešto popiti? - Popiti? - Naravno.
Nije me vidio. - Konobar!
Ja bih Martini. - Naravno, gospođo.
Ne moraš biti tako nervozan. - Nervozan?
Ja sam malo nervozan. Teško je ostati hladnokrvan kad namjeravaš...
Jesi li uzeo sobu? - Što? - Jesi li već uzeo sobu? - Ne.
Želiš li? Pa, ne znam... Mogao bih... - A možemo samo razgovarati.
Hoćeš da ja uzmem? - Ne, ja ću.
Sad? - Sad? - Da.
Ne znam.
Zašto je ne uzmeš? - Pa onda, hoću. Ispričajte me.
Oprostite.
Da, gospodine?
Sobu. Želio bih sobu, molim vas. - Jednokrevetnu ili dvokrevetnu?
Jednokrevetnu. Samo za mene. - Upišite se, molim.
Nešto nije u redu, gospodine? - Što? Ne, sve je u redu.
Imate li prtljage, gospodine... Gladstone? - Prtljage?
Da, imam. - Gdje je?
Što? - Gdje vam je prtljaga?
Vani je, u kolima. - Reći ću da vam ga donesu. - A, ne!
Ne želim raditi probleme. Imam samo četkicu za zube.
Uzet ću je sam. - Naravno. Portir će vam pokazati vašu sobu.
Ustvari, pronaći ću je sam.
Imam samo četkicu za zube i mislim da ću se uspjeti snaći.
Kako vi kažete, gospodine. - Hvala vam.
Gospođa Robinson?
Za vas. - Hvala.
Halo? - Gospođa Robinson?
Benjamin je. - Da?
Benjamin Braddock. - Gdje si?
Možete li vidjeti kroz prozor? - Da, mogu.
Vidite li me? - Da.
Uzeo sam jednokrevetnu sobu. - Dobro.
Ali moram vam nešto reći. - Recepcionar je djelovao sumnjičavo.
Ne znam kakva im je politika... - Da ja odem prva? Da.
Bit ću gore za 5 minuta. - Vidimo se onda. Benjamine!
Zar mi ne želiš nešto reći?
Želim da znaš koliko mi ovo znači. - Broj.
Morao bi mi reći broj sobe.
Potpuno ste u pravu.
Hvala ti.
Nema na čemu.
Pa...
...vidimo se kasnije, gospođo Robinson.
Račun, molim.
Uzeo sam.
Rekoh, uzeo sam je. Četkica za zube! - Vrlo dobro, gospodine.
Onda, laku noć. - Laku noć, gospodine.
Zdravo, Benjamine.
Zdravo, gospođo Robinson.
Pa...
Benjamine...
Da?
Sad ću se skinuti. - Naravno, hoću li...
Hoćete li da ostanem ovdje? - Ne znam što želite da radim?
Zašto ne bi gledao? U redu, hvala. - Donesi mi vješalicu. Što?
Vješalicu. - Ah, da.
Drvenu?
Molim? - Drvenu ili žičanu? Imaju i jedne i druge.
Bilo kakvu. - U redu.
Hvala ti.
Hoćeš li mi pomoći, molim te? - Naravno.
Hvala ti. - Nema na čemu.
Bi li bilo lakše u mraku? - Ne mogu to učiniti.
Što? - Ovo nije u redu.
Zar ti nisam privlačna? - Ne!
Vi ste najprivlačnija prijateljica mojih roditelja. Privlačni ste.
Ali, zaboga, što bi moji roditelji rekli da su ovdje?
Što? Nemam pojma. Ali oni su mi osigurali vrlo dobar život.
Oni zaslužuju nešto više od odlaska u krevet s partnerovom ženom.
Zar me se bojiš? - Ne, uopće niste shvatili.
Možda možemo raditi nešto drugo? Hoćete li da idemo u kino?
Mogu li te nešto pitati? Bilo što. - Ovo ti je prvi put?
Prvi put, što? - Jest, zar ne? Prvi put?
To je smiješno, gospođo Robinson. - Možeš to priznati, zar ne?
Šalite se? - Toga se ne treba stidjeti.
Tko kaže da mi jer prvi put? - Bojiš se da me nećeš zadovoljiti.
Zadovoljiti?
Bolje da... - Ne mrdajte!
Ben, što to radiš?
Rekao bih da plutam u bazenu. - Zašto?
Ovdje je vrlo ugodno plutati.
Jesi li razmišljao o nastavku školovanja? Ne.
Kako bi bilo da mi objasniš svrhu prethodne četiri godine školovanja.
Nemam pojma. - Slušaj, Ben...
Slušaj.
Ja mislim da je za mladog čovjeka dobro da poslije nekog dobro obavljenog posla
malo uživa, izležava se i pije pivo.
Ali poslije par tjedana...
...vjerujem da se taj mladić treba sabrati...
i razmisliti što će sa sobom.
Robinsonovi su stigli.
Zdravo, Ben, što radiš ovih dana?
Ništa posebno. - Odmaram se.
I ja bih da mogu. - Nema ničeg lošeg u tome.
Elaine dolazi s Berkeleya. Hoću da je pozoveš. Hoću.
Mislim da vas dvoje baš odgovarate jedno drugom.
Pozdravi gospođu Robinson.
Dobar dan, gospođo Robinson.
Zdravo, Benjamine.
O, Bože!
Možemo li porazgovarati na trenutak? Naravno.
Benjie, dragi, nešto ću te pitati,
ali mi ne moraš odgovoriti ako ne želiš. Što?
Pitat ću te što radiš...
kad iziđeš noću?
Kad iziđem?
Ne moraš mi odgovoriti. Ne, želim odgovoriti. Vozim se.
I što još? - Ništa više.
Ne voziš se valjda od ponoći do podne? Ne.
Pa što onda radiš? - Viđaš li nekoga?
Zašto pitate? - Pa, to je tvoja stvar.
Ne želim se više igrati. - Sačekaj!
Ne viđam nikoga, zašto? - Ne želim se miješati u tvoj život,
ali bolje mi nemoj govoriti ništa, nego da lažeš. Stani!
Sačekaj malo!
Sačekaj malo, molim te.
Gospođo Robinson, mislite li da bismo mogli najprije razgovarati ovaj put?
Mislim da nemamo mnogo toga reći jedno drugom.
Mjesecima sve što radimo, kad dođemo ovamo je, da uskočimo u krevet.
Zar ti je dosadilo? - Ne, nije.
Zar ne mislite da bi nam bilo ljepše ako bismo prvo razgovarali? O čemu?
O bilo čemu.
Želiš mi pričati o iskustvima s koledža? O, Bože!
Smislite drugu temu.
Što misliš o umjetnosti? - To je dobro. Započnite.
Zanima li vas više klasična ili moderna umjetnost?
Nijedna. Nijedna? Zašto nećete pričati o tome? Neću.
Ipak ćemo razgovarati! - Recite mi što ste danas radili.
Ustala sam.
Spremila sam doručak mužu. - Možemo pričati o tome.
O vašem mužu! - A, o njemu.
Mislim o svemu. Ja uopće ne znam kako vi ovo izvodite.
Što kažete kad izlazite? - Ništa, on spava. Uvijek?
Zar se ne probudi kad se vratite? - Spavamo u odvojenim sobama.
A, tako. Znači, vi ne...
Ne želim se miješati, ali vi ne spavate s njim? Ne.
Koliko dugo to traje? - Zašto ste se udala za njega?
Pokušaj pogoditi. - Ne mogu. Dobro razmisli.
Stvarno ne vidim razlog, osim... - Jeste li morali?
Nemoj reći Elaine. Morali ste se udati zato što ste ostali trudni.
Jesi li šokiran?
Nikad o vam nisam mislio kao... - U redu, hajdemo u krevet.
Stani malo!
Kako se to dogodilo? - Što?
Vi i g. Robinson. Hoćete li mi opisati okolnosti?
Ne baš.
Je li bio student prava u to vrijeme?
I vi ste također bili student.
Na koledžu? - Da.
Što ste studirali?
Zašto pitaš sve ovo? - Zato što me zanima.
Što ste studirali?
Umjetnost. - Umjetnost?
Ali, mislio sam...
Izgleda da ste izgubili zanimanje za nju tijekom godina.
Tako nekako.
Kako se to dogodilo?
Što? - Vi i g. Robinson.
Što misliš? - U ovoj sobi ili vas je odveo u hotel?
Što to, uopće, može promijeniti? - Zanima me.
Išli bismo u njegov auto. - Radili ste to u autu?
Čini mi se da nismo u početku. - Kakav je bio auto?
Što? - Sjećate li se marke automobila?
O, Bože! Znao sam! - Ford.
Ford! - Dovraga, sjajno!
Sad je dosta.
Znači stara Elaine Robinson je začeta u Fordu.
Ne pričaj o Elaine. - Da ne pričam o Elaine?
Ne.
Zašto ne?
Zato što ne želim. - Zašto vi meni onda ne pričate?
Nema se što pričati. - Zašto je ona tabu tema?
Znači, morat ću nju pitati i saznati o čemu se radi.
Nemoj nikad s njom izlaziti! - Razumiješ li me!
Nemam je namjeru izvesti.
Dobro.
Ali, zašto ne?
Imam svoje razloge. Da ih čujem. - Ne. Mislim da znam zašto.
Nisam dovoljno dobar za nju, zar ne? - Ne smijem ni pričati o njoj, zar ne?
Daj da zaboravimo sve. Ne! Dobar sam za vas, ali ne i za vašu kćer!
To je u pitanju, zar ne?
Da.
Idite dovraga, gospođo Robinson!
Mislite da sam ja ponosan na ovo? - Ja ne znam. Nisam.
Nisam ponosan što provodim vrijeme s propalom alkoholičarkom.
Tako. - Ja ovdje dolazim samo iz dosade.
Ovo je najprljavija, najperverznija stvar koji mi se ikad dogodila.
Što ti hoćeš, dosta mi je ovoga! - Je li? Da znaš da jest!
Znači, tako misliš? Da sam bolesna i odvratna? Ne počinjite.
Što? Ne glumite da ste povrijeđeni. - Zar ne očekuješ da budem povrijeđena?
Rekli ste mi da nisam dovoljno dobar za Elaine. Jesam li?
Dovoljno ste rekli.
Ako je tvoj dojam takav, želim ti se ispričati.
Prije dvije minute ste mi rekli da nisam dovoljno dobar, a sad se ispričavate!
Nisam tako mislila. - Mislim da niste jedno za drugo.
Nikad ne bih rekla da nisi isto tako dobra osoba kao što je ona.
Ne bi?
Naravno da ne bih.
Što to radiš? - Očigledno je da me ne želiš pored sebe.
Maloprije sam bio iznerviran.
Žao mi što sam ono rekla. - U redu je.
Razumijem zašto sam ti odvratna. - Ne razumijem.
Sviđate mi se, u suprotnom se ne bih stalno vraćao ovamo.
Zar ti nije bolesno? - Nije...
Lijepo mi je. Radujem se dolascima. - To je jedina stvar kojoj se radujem.
Ne moraš to govoriti. - Ne bih da nije istina.
Mogu li onda ostati?
Da, molim vas, ja to želim.
Hvala. Ne zahvaljujte mi. - Ja to želim.
Ali nemoj nikada izlaziti s Elaine! - Obećaj mi!
Zašto ste to spomenuli? Nije mi palo na pamet. Onda obećaj.
To je apsurdno.
Obećaj mi, Benjamine.
U redu. Zaboga, obećavam da nikad neću izlaziti s Elaine.
Hvala ti.
Ne govorimo više o tome.
Ne govorimo više uopće.
Elaine se vratila iz škole.
Bilo bi lijepo da je pozoveš van.
Izgleda da nije dovoljno dobra za tebe. - Elaine i ja se ne slažemo.
Niste se vidjeli od srednje škole! - Izgleda da su ti večeri...
...suviše dragocjene. - Nije to u pitanju.
Onda ću morati reći g. Robinsonu da si noću suviše zauzet.
Ne budi takav. - Ako je Ben odbija izvesti...
Da... onda ću morati pozvati Robinsonove kod nas u četvrtak.
Pa, Braddock, bilo je već krajnje vrijeme da to učiniš.
Vaša žena misli da biste rekli... - Cathy Duvall...
Bez bodova, zar ne.
Slijedeće pitanje. Koja je najčudnija navika vaše žene?
Uđi! Bojim se da...
...mlada dama još nije spremna.
Što kažeš na jedno piće? - Još piješ viski? Konjak.
Ne brije noge.
Idem pogledati je li spremna.
Ovo je bila očeva ideja! Mislim da sam bila jasna u pogledu ovoga.
Otići ćemo na večeru i na piće i onda je vraćam kući.
Bilo je ili to ili večera za obje obitelji, a to ne mogu podnijeti.
Nemam je namjeru ponovno vidjeti, zato se nemojte uzbuđivati!
Ali jesam. Vrlo sam uzbuđena zbog toga, Benjamine.
Zdravo.
Budi oprezna večeras.
Nikad se ne zna kakve trikove je Ben naučio na Istoku.
Živiš kod roditelja, zar ne? - Da.
Znaš li što ćeš raditi? - Ne.
Hoćeš li nastaviti školovanje? - Ne.
Uvijek voziš ovako? - Da.
Sjedi!
Zašto ne gledaš točku?
Ne sviđam ti se iz nekog razloga? - Ne, zašto.
Ne znam.
Propuštaš sjajne efekte.
Kako ti se sviđa?
Možeš li ti to?
Elaine, žao mi je.
Hoćeš li me sad odvesti kući? - Žao mi je što sam te doveo ovamo.
Gdje je auto? - Želim ti nešto reći.
Želim samo ići kući. - Ali, samo da ti kažem nešto?
Što? Ovaj sastanak je ideja mojih roditelja. Natjerali su me.
Baš lijepo što mi to kažeš. Ne, mislim, ja inače nisam ovakav.
Mrzim kad sam ovakav.
Možeš li prestati plakati? - Ne, ne mogu.
Ali, možeš li pokušati? - Ne.
Otkako sam diplomirao, osjećam kao da stalno moram biti grub.
Razumiješ? - Da.
Kao da igram neku igru, ali su pravila besmislena.
Izmislili su ih pogrešni ljudi. - Ne,
Mislim, nitko ih ne izmišlja, čini se kao da se sama izmišljaju.
Možeš li to malo smanjiti?
Hoćeš li ući? - Mogu skuhati kavu. Ne.
Ne želimo probuditi nekoga. - Nećemo.
Uđimo.
Sačekaj. - Nešto nije u redu?
Još je rano.
Mogli bismo još negdje otići.
U redu.
Kuda idemo? - Gdje se nešto može popiti?
Zar ne bismo mogli u hotelu "Taft"? - Što nije u redu?
Ništa? Pitam se imaju li bar? - Hajdemo vidjeti.
Hajdemo vidjeti imaju li ga.
Mislim da nemaju bar ovdje. - Naravno da imaju.
Dobra večer. - Kako ste, gospodine?
Dobra večer, g. Gladstone. - Dobra večer.
Dobra večer, g. Gladstone. - Kako ste večeras?
Hajdemo negdje drugdje. - Ovdje te poznaju? Ne!
Dobra večer, gospodine. - Idemo odavde.
G. Gladstone, kako ste?
Što se događa? - Izgleda da misle da sam g. Gladstone.
Dobra večer, g. Braniff.
Sviđaš mi se, Elaine. - Jako mi se sviđaš.
Vjeruješ li mi?
Vjeruješ li? - Da.
Ti si prva...
Ti si prva koja mi se sviđa, nakon mnogo vremena.
Prva osoba koju mogu podnijeti.
Moj život je potpuno promašen.
Ništa.
Oprosti. - Odvest ću te kući.
Viđaš li nekoga?
Oprosti. - To me se ne tiče.
Dogodilo se samo od sebe.
Samo još jedna stvar koja mi se dogodila.
Možeš li me razumjeti?
Je li udana?
Da.
Ima li obitelj? - Da. Muža i sina.
Jesu li saznali? - Ne.
A sad je gotovo?
Da.
Drago mi je.
Da se vidimo sutra? - U redu.
Preko dana? Da se provozamo ili nešto slično. U redu.
Zaista želiš? - Da.
Ja želim samo ako i ti želiš. - Želim. Stvarno?
Benjamine, stvarno želim.
Vozi!
Elaine i ja imamo dogovor. - Idemo se provozati.
Učini kako sam rekla!
Čini mi se... - Slušaj me pažljivo.
Ne smiješ više viđati Elaine. - To je naređenje. Jasno?
Mogu učiniti stvari vrlo neugodnima. Kako?
Kako bih udaljila Elaine od tebe, spremna sam joj sve reći.
Ne vjerujem.
Bolje bi ti bilo da vjeruješ.
Ne biste to učinili.
Probaj me.
Benjamine? Dolazim gore! - Još nisam obučena. Benjamine!
Preskoči ogradu u dvorištu. - Čekam te na uglu. Obuj se.
Što to radiš? - Moram ti nešto reći.
Ona žena, starija žena o kojoj sam ti pričao.
Ona? Da. To nije bilo koja žena. - Što mi to govoriš?
Reci mi o čemu se radi?
O, ne.
O, Bože!
Gubi se! Ne plači. - Van!
Zbogom, Benjamine.
Što kažeš?
Oženit ću Elaine Robinson.
Što se događa?
Ben kaže da će se on i Elaine vjenčati.
Ne mogu vjerovati! Tako kaže. - Danas idem na Berkeley.
Ovo je tako uzbudljivo.
Pozovi Robinsonove. Moramo ovo proslaviti. Bolje da sačekate.
Zar oni ne znaju? Ne. - Kad si to odlučio?
Prije jedan sat. Sačekaj malo. - Razgovarao si s Elaine jutros?
Ne. Ona ne zna za to. - Ideš na Berkeley?
Ne. Ne zna da ćemo se vjenčati. - Kad ste razgovarali o tome?
Nismo. - Niste?
Ta ideja djeluje pomalo nepromišljeno.
Ne, naprotiv. Vrlo je smišljeno. - To je moja odluka.
A kako znaš da i ona to želi? - Ne znam. Ja joj se čak i ne sviđam.
Student? Ne baš. - Što ste rekli? Ne baš.
Pa što ste onda? - Ja sam... u prolazu.
Volim znati tko mi živi u kući i što rade moji momci.
Ja ne radim ništa posebno.
U posjeti sam.
Oduvijek sam želio vidjeti Berkeley.
Da niste jedan od onih stranih provokatora? Njih mrzim.
To neću tolerirati.
Kakva slučajnost!
Baš sam se pitao kuda ćeš? - Imam sastanak.
Gdje?
Gdje se sastaješ s tom osobom? - U zoološkom vrtu. Tamo?
Je li dobar?
Ne znam. Nisam još bila. - Nisam ni ja.
Mogao bih poći s tobom.
Je li to on? - Ne.
Gdje je rekao da ćete se naći? Čini mi se, pored kaveza s majmunima.
Što radiš ovdje?
Na Berkeleyu? Imam finu sobu, idem na predavanja...
Ali ti nisi upisan! - Znam, ali samo sjedim.
Ti si... ne znam što da kažem. - Možda da razgovaramo o tome?
Stvarno nevjerojatno!
Evo ga, dolazi. Tko? - Mislim da je to on.
Stvarno dobro hoda.
Kasnim? Oprosti. Mislili smo da smo se dogovorili kod kaveza za majmune.
Benjamin Braddock. Carl Smith. - Ben je došao sa mnom autobusom.
Drago mi što smo se upoznali, Ben. - I meni, Carl.
Tko je? Samo jedno pitanje, a onda idem. Uđi. Ne.
Zašto si ovdje? Zato što jesam. - Jer sam ja ovdje?
Što misliš? Ja mislim da je zato. - Rekoh, mislim da si zato ovdje.
U redu, onda jesam! Želim da odeš. - Volim te!
Zar ti sve mrziš? Kako si mogao silovati moju majku? Što?
Kako itko može takvo nešto učiniti? - Reci mi što ti je rekla. Zašto?
Jer to nije istina. - Reci mi.
Rekla je da je pila, da si je čekao na parkingu,
da je bila suviše pijana na vozi i da si joj uzeo sobu.
I što onda? Popeo si se s njom i silovao si je.
Nije istina. Moji roditelji su radili zabavu. Ja sam je odvezao kući...
Ne želim slušati! - Popeli smo se kako bismo vidjeli tvoj portret.
Ona se skinula! - Ona je moja majka!
Odjednom je bila gola! - Tišina...!
Dobar dan, g. McCleery. - Tko je vikao?
Sve je u redu. - Vikanje nije u redu.
To je samo moj gost. - Ali sad je sve u redu.
Što si joj učinio? Bila je uznemirena i vikala je, sad je sve u redu.
Da zovem policiju?
Sačekajte malo. - Gledajte, eno je, pije vodu.
Nema potrebe za policijom.
U redu je momci, natrag u sobe. - Hajde.
Ovo se neće ponoviti.
Zar ne, Braddock? - Neće, gospodine.
Želim da odeš odavde. - Kako to mislite? Da odeš!
Zašto? - Zato što mi se ne sviđaš.
Oprosti što sam vikala.
Što si mislio da će se dogoditi s nama kad si dolazio ovamo?
Ne želim pričati. Oprosti, ali mislim da ću sad ovo raditi.
Mogu li sjediti ovdje dok se pakiraš? - Ako želiš.
Što ćeš sad raditi?
Ne znam.
Ideš li kući? - Ne.
Kuda ćeš ići?
Prestani me to pitati.
Ne želim da odeš.
Ne razumijem.
Ne želim da odeš bilo kamo...
...dok ne smisliš dobar plan. - Zbogom.
Što se događa? Benjamine. - Što?
Hoćeš li me poljubiti?
Hoćeš li se udati za mene?
Nećeš? - Ne znam.
Ali, možda hoćeš?
Možda.
Tako znači? - Možda ćeš se udati za mene?
Da.
Kada?
Ne znam.
Sutra? Ne želim navaljivati, ali... Ne znam.
Ne znam što se događa.
Zbunjena si?
Nemoj biti zbunjena. - Vjenčat ćemo se.
Ne vidim kako možemo.
Možemo.
Moram sad ići.
Jesi li ozbiljno mislila?
Razmislit ću. Stvarno? - Da.
Blagi Bože!
Sutra ćemo testirati krv. - A možemo i danas.
Nisam rekla da ću se udati za tebe.
Slučajno imam krštenicu kod sebe. - Gdje je tvoja?
Mislim da nam ne bi uspjelo. - Zašto ne bi?
Zašto ne bi? - Ja mislim da ne bi uspjelo.
Možemo li se testirati sutra?
Zašto me jednostavno ne odvučeš ako me toliko želiš oženiti?
Dobro, hoću. Čim se testiramo. - Moram najprije vidjeti Carla.
Kojeg Carla?
Carla Smitha! Dugo ga poznajem. - Onaj iz ZOO vrta?
Zašto ga moraš vidjeti? Rekla sam mu da ću se možda udati za njega.
Što?
Kako je to izveo? Je li kleknuo? - Nadam se da nije.
Nije. - Što je rekao? Zanima me.
Rekao je da misli da smo dobar tim. O, ne! To je rekao?
Gdje je to rekao?
Volio bih znati gdje se to dogodilo?
Nije valjda u njegovom autu?
Laku noć.
Vjenčavamo li se sutra?
Ne.
A prekosutra?
Ne znam. - Možda hoćemo, a možda nećemo.
Da mi pokušaš objasniti zašto si to učinio?
G. Robinson?
Imaš li nešto protiv mene? Ja sam ti toliko mrzak? Ne.
Jesam li rekao nešto pogrešno ili samo prezireš ono što ja predstavljam?
Nema to veze s vama, gospodine. - Ima to mnogo toga sa mnom!
Civilizirani smo. Trebamo li prijetiti jedan drugom? Ja ne prijetim.
Hoćeš li skloniti šaku?
Hvala. Vidim ja u mraku, ovdje sam već neko vrijeme.
Pokušavam vam reći da nemam ništa protiv vas. Zaista.
Ali me i ne poštuješ, zar ne?
Ne, gospodine. Što? - Ne, gospodine.
Ne viči na mene. Možda nisam mlad kao ti, ali još uvijek dobro čujem.
Sačekaj da završim!
Moraš znati da se uskoro razvodim.
Ali zašto? - Zašto?
Ono što se dogodilo između mene i gospođe Robinson nije ništa!
Nije ništa značilo. - Kao da smo se rukovali.
To ne govori mnogo o mojoj ženi. - Niste razumjeli. Izgleda da nisam.
Suština je da ja ne volim vašu ženu. - Ja volim vašu kćer, gospodine.
Slušaj dobro: ne znam mogu li još rasuđivati, a mislim da mogu.
Strpat ću te iza rešetaka ako još samo jednom pogledaš moju kćer.
Pobrinuo sam se da ne možeš doprijeti do nje.
Dalje od mene Ben! - Otvoreno ti kažem.
Kad je Elaine u pitanju, izbaci je iz glave!
Jasno?
To je sve. - Oprosti ako se ne rukujem s tobom!
Ti si smeće! - Ti si ološ!
Ti si poremećen!
Imate li sitnoga za telefon? - Hoću da se iseliš odavde!
Dat ću vam 10 dolara za 10 centi. - Dat ću vam 20 dolara.
Hoćete li mi dopustiti da telefoniram? - Pozvat ću policiju.
Mogu li najprije telefonirati? - Gubi se odavde!
Elaine Robinson je napustila školu.
Njena cimerica silazi s porukom za vas.
Dragi Benjamine, molim te oprosti, jer ovako je najbolje za tebe.
Moj otac je vrlo ljut. Volim te, ali ne bi nam uspjelo.
Zdravo, Benjamine.
Gdje je ona? - Policiju, molim.
Samo trenutak, Ben. Imate li ophodnju blizu ulice Glenview, 1200?
Dobro. Imamo provalnika. - Pitat ću ga. Jesi li naoružan?
Mislim da nije.
Gdje je ona? Sve je pod kontrolom. - Piće prije nego što kreneš?
Ne možete me spriječiti da je vidim. - Naći ću je.
Ne možeš doći na vjenčanje. - Sve je već isplanirano.
Što ste joj učinili?
Čini mi se da ipak nemaš vremena za piće.
Naći ću je. - Ne bih rekla.
Dakle, momci...
Zna li netko gdje je Carl Smith? - Otišao je sinoć, ženi se.
Vjerojatno pod prijetnjom!
Gdje se ženi? - Trebao bih biti tamo.
Zašto ne pitaš Cartera.
Gdje ga mogu naći?
Hej, Cartere?
Gdje se ženi Kralj Zavodnika? - U Santa Barbari.
Znate li gdje u Santa Barbari. - Trebao bih biti tamo.
Gdje u Santa Barbari? Ne znam. - Možda u očevoj kući.
Ili na odjelu u rodilištu!
Ideš na vjenčanje? - Reci mu da mi sačuva komad...
...svadbene torte!
Mogu li telefonirati? - Da.
657-2036. Halo, tko je to? - Služba Dr. Smitha.
Je li doktor u blizini? - Oprostite, doktor ne može...
Gdje je? Na vjenčanju njegovog sina. Ali vjerojatno je već gotovo.
Ja sam doktorov brat, velečasni Smith. - Trebao bih obaviti ceremoniju.
Upravo sam stigao iz Portlanda i zaboravio sam u kojoj crkvi je vjenčanje.
Nisam sigurna, možda u Prvoj Prezbiterijanskoj, u ulici Allan. Hvala.
Gdje se nalazi ulica Allan?
Šest blokova ravno i tri lijevo.
Treba li vam goriva, Oče?
O, Bože, ne!
Tko je to? - Što to radi?
Ja ću to srediti. - Zakasnio je.
Moramo ga zaustaviti.
Ništarijo!
Kasno je! - Ne za mene!